STORBRITANNIEN FÖRKLARAR KRIG!
BARN EVAKUERAS
Det var sommaren 1917 och världen var i krig.
Som många andra barn var vi tvungna att lämna vårt hem.
Vi ville inte, men pappa var pilot och mamma tog hand om sårade.
Vi skulle iväg för att bo hos galna morbror Albert och kusin Horace.
SANDTROLLET
Senaste nytt! Sopwith divisioner till västfronten!
Robert. Robert, vänta!
Morbror Albert hämtar er på stationen.
Har han modellplan, som pappas plan?
Hans son Horace är i din ålder. Fråga honom.
Cyril har ansvaret. Cyril bestämmer när vi är borta.
Du bestämmer inte över mig! Jo, det gör jag visst.
Pappa...
Kan inte jag få följa med dig?
Vem är viktigast på ett uppdrag? Det är du, piloten.
Nej, det är navigatören. Piloten vore förlorad utan honom.
Du måste hålla alla på rätt kurs.
Du kan räkna med mig.
Så du alltid vet var du hittar mig.
Din kompass.
Jag kommer att sakna dig.
Gå på tåget nu.
Var rädd om dig. Du är en stor flicka.
Lova att göra som morbror Albert säger.
Hej då, mamma! Hej då, pappa!
På tåget försökte Cyril visa vem som bestämde.
Jag brydde mig inte. Jag tänkte att om jag skötte det på rätt sätt
så kunde en sommar på landet utan föräldrar bara betyda en sak:
Äventyr.
Jag kunde inte drömma om hur fantastiskt äventyret skulle bli.
Robert, vänta!
Vad har jag sagt åt dig? Du ska vänta på perrongen.
Stäng dörrarna!
Kan ni se morbror Albert? Han är kanske lite sen.
Kommer ni eller inte?
Robert, vänta på oss!
Jag är säker på att det är rätt väg. Hur många gånger har du sagt det?
Jag fattar fortfarande inte varför vi måste åka hemifrån.
Vi ska på hemligt uppdrag bakom fiendens linjer.
Risken finns att ingen av oss kommer levande tillbaka.
De anfaller oss med zeppelinare.
Titta, där är huset!
Vi är framme! Morbror Alberts slott. Kom nu.
God afton, frun. Vi söker vår morbror Albert.
De fem barnen. O kära nån!
Ni skulle komma först på fredag. Det är fredag i dag.
Är det? Jag har en gås i ugnen. Gås äter vi på torsdagar.
Strunt i det. Kom in, kom in.
Tisdag and, onsdag and, torsdag är gås.
Vi måste ha haft onsdag i tisdags och måndag i söndags.
Det är ju bara en dag, så...
I fjol glömde vi oktober. Och det är inte lätt att glömma en hel månad.
Jag ska ta fram handdukar åt er och säga till er morbror att ni är här.
Vilket kyffe. Jag gillar det inte alls.
Det gör jag. Det är så gotiskt, som i "Skräckens slott".
Det påminner mig om skolan. Du ska nog trivas, Cyril.
Vad är det för spektakel och rabalder, buller och bång?
Åskan i fjärran, varm luft möter en kallfront!
Det hade du inte väntat dig, va?
Det här är dina fem systerbarn. Omöjligt! De kommer på fredag.
Har jag inte rätt, Horace? Jo, pappa.
I dag är det fredag. Prat. Lukta bara, det är torsdag.
Morbror, det är jag Cyril. Du kom på mitt åttaårskalas.
Du gav mig en prenumeration på "Matematikens värld".
Nej, Cyril var mycket mindre. Men det var för fem år sen.
Var det?
Han borde vara i din ålder nu. Undrar hur han har det.
Jag kan äta en hel gås själv.
Om det är fredag så åts gåsen i går. Ni får vänta till... nästa torsdag.
Ja, men gåsen står ju i ugnen. Och i dag är det fredag.
Det verkar som om torsdag har glömts bort som oktober i fjol.
Bra gjort, tackar.
Er pappa... Bra karl.
Mycket modig.
Jag måste fästa mina tankar på pränt. Många nötter att knäcka.
Historien kommer att döma mig.
Vad var det där? Kom, så ska jag visa er era rum.
Låt mig ta minstingen. Hoppsansa! Ni små stackare måste vara färdiga.
Hej, Horace.
Jag får inte tala med främlingar. Men vi är dina kusiner.
Ja, men ni är främmande.
I morgon visar jag er runt här. Ni får vara överallt
men orangeriet är förbjudet område.
Varför det?
Vä xterna är kanske livsfarliga, som i "Djävulsöns svarta ros".
Orangeriet är förbjudet område för att jag säger det. Så håll er därifrån.
Det verkar ha slutat dugga.
I rättan tid så att regnet kan börja ösa ner.
Vad sägs om en smula musik?
Jag visste att jag skulle ha gömt den där hemma.
Det måste vara en sjuk katt här. Jane, hjälp mig leta. Kom, kissen!
Säg förlåt. Du vet mycket väl att det är jag som bestämmer!
Jag vantrivs här!
Han längtar bara hem. Är jag så dålig?
Var ärliga.
Säga förlåt? Aldrig!
Vilket ställe.
En hel sommar? Då blir jag också galen.
Barn, jag kan tänka mig att ni är sugna på mat.
Men det är andra lördagen i månaden och vad betyder det?
Andralördags bestämmelser. Lagar, påbud, reglementen regler.
Spänningen stiger, barn. Snart får ni dricka ur salighetens bägare.
Just det, regler. Härligt! Det ser inte farligt ut.
Regel 1: Inget springande i korridorerna.
Regel 2: Ni ska städa era rum från golv till tak, sida till sida
och fram och tillbaka. Bona golvet, skura väggarna, plugga läxor.
Regel 3 : Klädtvätt. Tre gånger i veckan. Mycket viktigt.
Det brittiska imperiet byggdes upp på rena byxor och...
Mintsås. Var inte löjlig, Horace.
Regel 4: Gå aldrig nånsin in i... Orangeriet.
Så sätt fart, söla ej och vela inte. Seså, jobba på!
Vänta! Vi har en regel till. Det är A och O, av yttersta vikt.
Jag håller på att skriva en bok: "Avancerad matematik för barn."
Därför måste vi i huset ha fullständig tystnad.
Våga inte väcka drakens vrede.
Sa Martha att vi inte fick gå in hit
eller att vi inte fick missa att gå in hit?
Hon var inte så tydlig.
Vindruvor!
Nedrans!
"Klädtvätt"...
Reglerna är galna.
Vi tar oss aldrig igenom listan. Inte om vi så var hundra syskon.
Var tror ni att morbror Albert gömmer sina största hammare?
Det var enda stället som vi förbjöds att gå till. Kom ut.
Det var enda stället... Jag hör inte alls vad du säger.
Sluta larva dig nu. Kom hit!
Sa du nåt om att vi inte fick vara i orangeriet?
Ja, Cyril. Så får vi också komma in?
Kör till. Kör till, men rör ingenting.
Kom och titta. Vad är det nu?
Men den är låst. Är den?
Jag undrar vad som finns där inne.
Om du bara ville låna mig hammaren. Glöm det. Vi är gäster, inte tjuvar.
Dessutom finns det säkert ett gott skäl till att dörren är låst.
Vill ni ha vindruvor?
Jag förstår varför Martha inte ville att vi gick in hit. Se, vilken röra.
Jane. Tack.
Ta emot! Cyril!
Jättegoda. Hur gjorde han det?
Vem bryr sig?
Nu utforskar vi.
Var är Lammet?
Kom nu, Cyril. Det är antingen det här eller tvätta kläder.
Det är jättefint. Jag undrar vart den leder.
Det är så mörkt här. Vi vänder om vi får syn på nåt läbbigt kryp, okej?
Det är en tunnel precis som den i "Trollkarlens labyrint".
Det är där Bertram den tappre möter en jättestor, niobent, talande spindel.
Vad äckligt. Anthea, var inte löjlig.
Alla vet att spindlar har åtta ben.
Jag tycker inte om att vara här.
Vi kanske hittar ett skeppsvrak. Eller en nedgrävd skatt.
Eller kanske rentav en död kropp.
Jag hoppas vi hittar tillbaka till orangeriet.
Kom! Jag kan se ljus. Jag kan se havet. Det regnar inte.
Det är jättefint. Robert, vänta. Jane, Anthea...
Det är jättefint. Var är vi?
Vart tog regnet vägen?
Cyril, kom och titta här!
Vi är på okänd mark och måste vara på vår vakt. Ingen gör nånting...
Ta mig då! Du tar!
...dumt.
Otroligt!
Fantastiskt!
Du skulle inte ätit så många druvor. Det var inte jag. Det var...den.
Vi lyfter loss den.
Lyft loss den.
Det ser ut som ett gammalt sköldpaddsskal.
Jag hör hur den andas. Den lever!
Jag vet inte riktigt... Kom igen nu.
Det kan vara farligt.
Jag tror att den sover.
Vad det än är så tycker jag inte att vi ska väcka den.
Den sa nåt! Det är läskigt.
Ett, två, tre!
Nu sa den nåt igen. Vad säger den då?
Det lät lite som "försvinn". Vill du få näsan avbiten?
Det kan vara en jättelik talande krabba.
Titta, en hummer!
Efter den!
Den springer mot stranden! Robert, kom hit!
Tillbaka! Låt den vara, den kan vara farlig.
Den har säkert enorma huggtänder och giftigt spott.
"Den"?
Betyder det att ni inte vet vad en sammiat är?
Du är vad då?
Jag är en sammiat krustacia dekapodlium önskosaurus.
Fattar du? Nej.
Jag är ett sandtroll. Sandtroll?
Jag trodde troll åt små barn och hade vårtor och huggtänder.
Vad har du läst för böcker?
Jag ska kalla dig Sandy. För att vi hittade dig i sand.
Du är för rolig... Har dina föräldrar försökt koka dig?
Vi går, kom nu.
Nej, ni gillade inte det om kokning, va?
Barn gillar inte det. Kila iväg med er, små kryp.
Visste ni att sagotroll kan uppfylla önskningar?
Jag ska uppfylla era önskningar, men jag ställer vissa krav.
Jag vill bara ha ett praktgemak
med nedsänkt badkar och kranar.
Och en tandborste av guld. Inte själva borsten, utan skaftet.
Guldborstar gör ont i tandköttet. Tack, det har jag provat.
Och vit sand på golvet, helst sand från Bahamas. Och ett duschdraperi.
Vi har tyvärr inget palats eller nåt av det du vill ha.
Vi bor i ett litet radhus i London. Vi är bara barn.
Önska er nåt ändå. Vänta lite.
När man har börjat önska kan man inte sluta.
Vi säger hej då till trollet och går tillbaka till huset.
Vi måste igenom morbrors lista. Ja, vi städar där i 14 timmar.
Nu vet jag!
Sandtrollet... Är ni kvar här?
Vi önskar att alla plikterna på morbrors lista ska fixas med trolleri.
Okej. Ni vill alltså att jag ger er fler händer?
Nej!
Då kör vi.
Var det allt? Ja. Bra, va?
Kom fort! Vi måste se om det funkade.
Anthea? Hur kom du hit så fort?
Anthea? Ja?
Ni kan aldrig gissa vad som finns i vårt...
Det är inte sant.
Kom!
Inser ni vad det betyder? Vi behöver aldrig jobba mer, vi är fria!
Jane?
Äkta önskningar. Vår önskning gick i uppfyllelse. Det borde inte hända.
Hon har rätt. Det här är stort.
Det är enormt, ofantligt, monumentalt, kolossalt, gigantastiskt.
Är det sista ett ord? Uppenbarligen är det det nu.
Jag beklagar, det är för ditt bästa. Sluta! Horace kommer.
Du måste distrahera honom. Fort!
Vidriga lilla barn. Skulle inte du städa mitt rum?
Det är dags att vi lär känna varann. Inte alls.
Jag tyckte likadant förut, men här är vi nu. Jag börjar.
Toppen.
Precis vad jag behövde nu. En rundtur i en mörk, illaluktande källare.
Det är här jag har min monstersamling.
Vad är det som låter? Hör du? Ja. Jag vet inte.
Om du kommer för nära kan du slitas i stycken.
Av en död sjöstjärna med lök på huvudet?
Den heter Megastarium och är ett monster. Allihopa är monster.
Usch, det var läskigt.
Åh nej, det är jag!
Om morbror hör det är det klippt.
Vänta där. Jag försöker distrahera honom.
Jag hoppades du kunde ge mig några fiffiga tips om monster...
Monsterkunskap? Det här ska bli kul.
Vem vågar komma inklivande i drakens håla?
Det är Cyril, morbror. Cyril?
Populärt namn. Var och varannan pojke jag möter heter Sirap...Cyril!
Jag kom för att se vad du skriver. Jaså?
Jag gillar att lösa uppgifter. Ju svårare, desto bättre.
Vilken tur! Stig in!
Vi gör matematiken till ditt liv, väcker din hjärna.
Jag ska ge dig den svåraste matematikuppgift du nånsin har sett.
Spännande, va? Det ska ligga här nånstans.
Jag vet hur du känner det. Visst är det härligt?
Du behöver inte ha bråttom.
Njut nu. lnsup talet. Låt det skölja över dig.
När du väl har vunnit dess tillit är det ditt livet ut.
Är du den riktiga Anthea? Ja. Åtminstone tror jag det.
Gnissel? Vråltjut?
Naglar på svarta tavlan?
Draken har vaknat!
Vem det än är som väsnas så... Det här får konsekvenser.
Kom igen, Cyril, tänk! Tölp!
Vi får ta hänsyn till cosinus, så de 86 är fullständigt irrelevanta.
3 465 222!
Säg om det där. 3 465 222.
Ett av primtalen i Von Zeeman tabellen!
Bravo bravissimo, Sirap...Cyril. Det är min favorittabell
även om Flugelstadt talserien kommer som fin tvåa.
Flugelstadt blev galen. Knäpp i bollen och tomtar på loftet.
Men vänta lite. Vad är det här då?
Nej, vänta! Säg inget.
En Äggosaurus. Nej, Tyrannosaurus.
Kom nu. Om vi börjar nu kan vi kanske vara färdiga före tisdag.
Se så här ser ut. Hur ska vi betala skadorna?
Så farligt är det inte. Det är ju bara några tallrikar.
Och klockan där. Och den här vasen.
Hur dyr tror ni att en Ming vas kan vara?
Vi behöver inte köpa nånting. Vi kan önska att sakerna ska lagas.
Ack, ja. Vilket tjo och ståhej vi har haft i dag.
Det var inte vi. Det är sant. Det var sandtrollet.
Sandtrollet, va?
Hon sa inte "sandtrollet". Hon sa...
Sångleken! Vi lekte "en elefant balanserade" och Cyril var elefanten.
Sångleken, så klart. Då så, om ni alla gör som jag
kan vi råda bot på röran på stående fot.
Kära mamma. Om du får morbror Alberts brev före det här
så säger Robert att skador är oundvikliga i rådande förhållanden.
Vi har bara varit här i två veckor, men har hittat en jättefin strand.
Och vi hittade en... hittade en konstig sak.
Men nu är det snart läggdags, så jag skriver inte mer i kväll.
Kramar från din dotter Jane.
PS. Om du kunde få en önskning uppfylld, vad skulle du önska dig?
Bacon? Ja tack.
Supersaurusen var 60 meter hög. Det vet jag.
Men om du vill se ett riktigt monster... Vad gjorde du så för?
Kokt ägg, Jane? Ja tack.
Vad gjorde ni två i går då? Horace visade mig sitt laboratorium.
Och sin monstersamling. Han har massor inlagda på burk.
De flesta av dem är värdelösa, men han har en dinosaurie i ett ägg.
Det är en hemlighet. Nu måste du avslöja en av dina hemligheter.
I går... Robert, nej!
Sätt ner mig!
Sluta! Vad gör du?
Du skulle precis nämna Den.
Den är vår hemlighet. Och Horace är så elak.
Han är udda, men inte så farlig. Och han har eget laboratorium.
Där han lägger in monster på burk? Vad tror du han hade gjort med Den?
Just det, det är sant. Nämn aldrig Den när konservgrabben hör det.
Vad viskar ni om? Och vad är Den?
"Den" är ett slags kurragömma. Du är Den!
Du räknar till tusen, vi gömmer oss. Brukar man inte räkna till tjugo?
Det är ett så stort hus och Jane och jag är bara flickor.
Okej då.
Ett, två, tre...
Tänk, jag sa att vi bara är flickor. Vart ska du?
Det låter lite som "handbollen".
Alddrig. Du såg hur galet det blev när vi önskade.
Titta, med den här kan man punktera Cyrils högfärdsbubbla.
Förolämpa mig så mycket du vill. Tack, men det sparar jag till sen.
Jag ska dit vare sig du går med eller ej.
Handbollen...?
Handbollen?
Sandtrollet!
Fundersam min dålig nyhet? Ett brev från förläggaren.
Skummad, bedömd, kasserad. Oväsentligt, irrelevant.
De ska ändra i din bok.
"Avancerad matematik för barn" är inte klatschig nog.
De föreslår en ny titel : "Räkna är skoj med Kalle Kyckling".
De byter ut dig mot en kyckling. Det är ju helt befängt!
Du måste skriva dit och klaga. Ge mig adressen till hönsgården.
Nej, skriv till förlaget. Du kan inte ha en räknande kyckling i din bok.
Han kan ju inte räkna utan fingrar. Han kan ju använda vingarna...
Nej, då kommer han bara till två. Men Noa klarade sig med två och två.
Men syndafloden måste ha varit ett streck i räkningen.
Det luktar regn. Stora förändringar väntar.
Du kan skriva på det här.
Kom du för att tacka mig för gårdagens önskning?
De här är till dig. Spaghetti. Så snällt.
Hålet ser inte så bekvämt ut. Vill du sitta bredvid mig, som Mjukis?
Han är min kanin. Har du en kanin som heter Mjukis?
Har han ingen ryggrad? Din förmåga att namnge saker är inget vidare.
Vår önskning blev inte som vi trodde.
Kopiorna förvandlade hallen till en simbassäng.
Var det nåt som gick sönder? Massor!
Var det vaser som slogs i småbitar?
Och sattes golvet under vatten och dränktes böckerna?
Brann huset ner till grunden? Nej.
Brann inte huset ner till grunden? Då slapp ni ju billigt undan.
Inte så fort, sandtrollet! Du lät kopiorna förstöra huset, va?
Reglerna är såna. Man önskar sig nåt och så går det förfärligt illa.
Då lär man sig en viktig läxa.
Vad hemskt. Jag behöver inte lära mig nånting.
Självklart blir allt normalt igen vid soluppgången.
Önskningar varar bara så länge det är dagsljus.
Varför sa du inget om det förut? Ni frågade inte.
Kan du laga allt? Ja.
Men allt går sönder igen vid solnedgången.
Det ni lär er av det här...
Vad tycker du?
Jättebra. Särskilt ditt arbete med ljus och skuggor är mycket effektivt.
Motivet är ett vidrigt monster.
När solen börjar smälta monstret får han en chock så håret reser sig.
Det är jag.
Vi önskar oss pengar för att få allt lagat.
Bra idé. Men inget hysteriskt, bara så det räcker skadorna.
Jag tycker vi ska önska oss guld. Jag önskar vi hade hinkvis med guld.
Ni får hinkvis med guld.
398, 399, 400...
...999, 1000.
Nu kommer jag!
Inget hysteriskt, sa jag. Äh, tyst nu. Gå nu.
Dörren har fastnat. Tryck till då, Cyril.
Det är hinkvis med guld!
Hallå?
Det är Horace. Han får inte se guldet.
Jag kan höra er!
Fritt fram, fritt fram!
Ni kan inte gömma er i evighet.
Jag hittade er! Jag vann, jag vann!
En gång till. Du är Den.
Var inte så dåliga förlorare.
En ny regel. Vinnaren får ett försprång.
Just det.
Okej, visst.
Kom nu, skynda er! Anthea, vi går nu.
Cyril, vänta på oss.
Kom, Lammet.
Har du listan? Ja.
När vi kommer till stan går vi raka vägen till antikvitetsaffären.
Vi går in och sen ut med en gång.
Och vi låter oss inte distraheras av nånting. Förstått?
Tack.
Kom. Vi är här för att köpa vaser, inte glass.
Fem strutar med allt. Behåll vä xeln.
Hur kan ett barn ha så mycket guld? Det måste vara falskt.
Nej då. Vi önskade oss det.
Det gjorde vi inte alls.
Han ställer tillbaka vasen. Den ser ut som den trasiga.
Han vill inte ta emot guldet.
Inte nu igen.
Pappa, pappa!
Ledsen, grabben.
Jag trodde... Det är okej.
Vi behöver fylla våra magar.
Men glassgubben tar inte våra pengar. Inte antikvitetshandlaren heller.
Det måste finnas nån som vill ha en hel hög guld bara så där.
PEASEMARSH ETT NAMN ATT LITA PÅ
Se på den där. Visst är den fin?
Cyril?
Han försöker säga nåt.
Det är nånting med bilen. Det där är ingen bil.
Det är en Portman Speedster 3000. Och enligt motorjournalisterna
är det världens snabbaste serietillverkade bil.
Den har hela åtta hästkrafter. Varför köper du den inte då?
Ja, köp bilen! Köp den!
Sluta!
Gå inte på mitt golv. Jag måste prata med pappa. Ur vägen.
Det måste vara väldigt viktigt om du vill störa honom när han arbetar.
Det gäller de där barnen.
Vilka barn menar du då? Mina kusiner.
Den här gör 130 knyck i timmen.
Bort bort, bort bort! Vi skulle bara...
Det var det värsta. Vi skulle vilja köpa en automobil.
Den som står där. Så klart, herrn.
Herrn kanske vill ta med sig nyss nämnda automobil på en provtur?
Bra idé! Då måste jag ha nån säkerhet.
I händelse av olyckor. Vi råkar ut för många olyckor.
Räcker det här?
Ja.
Jag visste inte att Cyril kunde köra. Det kan han inte.
Akta till vänster!
Akta nunnorna!
Stanna!
Tack för provturen. Ja, vi ska fundera på saken.
Halt! Nu ska du få, din lille... Goddag, herr Peasemarsh.
Konstapeln... Bra att ni kom.
De här busarna har kvaddat min automobil.
Den här körde som... Ett barn bakom ratten i er bil?
Barn?
Slyngeln här svor på att han var 27. Han har fru och tre barn. Va?
Jag är elva! Ni och ert guld.
Just snygga typer. Fresta hederliga bilhandlare
med ert stulna guld.
Nu räcker det. Barnen är med mig.
Ni är medbrottsling, tror jag. De kan inte slingra sig ur det här.
Borta... Kom med nu, herr Peasemarsh.
Jag är säker på att det finns en bra förklaring till det.
Jag skulle själv bli polis...
Horace, jag sitter mitt i kapitel 12 : "Glädjen med andragradsekvationer".
Det är sant! Barnen och guldet och orangeriet!
Döms de till 20 års straffarbete?
Farliga fångar på flykt! Larma polisen!
Okristlig tid. Nattlig exkursion. Tilltufsade barn.
Kraftig odör. Mycket konstigt. Martha, förklara.
Vi var bara ute med hunden. Visst var vi, barn?
Springa med ett koppel en höstmorgon. Frisk luft och viftande svansar.
Vov, vov, vov! Vad kostar hunden där i...
Vi har ingen hund, pappa. Använd din fantasi, Horace.
Guldmynten! Ingen rör sig.
Horace!
Du börjar bli excentrisk.
Kom nu, barn. Ni kanske kan lura min pappa.
Men jag har bevis som gör att ni hamnar i fängelse resten av livet.
Vilken dag det har varit. Det kunde ha varit värre.
Hur kunde det ha varit värre? Du ställer alltid till med trubbel.
Varför är det alltid jag? Det tog inte lång tid att få in dig bakom ratten.
Varför måste du vara så jobbig?!
Du tror att du är vuxen! Sluta! Bråka inte, är ni snälla.
Jag fick befälet. Därför behöver jag inte lyda dig!
Du är inte pappa.
Hallå? Kära nån, kära nån. Vad är det här för rabalder?
Så många sura miner.
Jag har kanske nåt som kan göra er glada igen. En smula trolleri.
Abra chihuahua!
Det är adresserat till oss alla.
Det är pappas handstil. Öppna det, Cyril.
Mitt i all förvirring glömde jag det nästan.
"Mina kära små barn. Jag hoppas att ni är glada, friska"
"och busar så det förslår och suger i er lantlivets alla fröjder."
"Jane, jag hoppas att du tycker om din fiol."
"Även om det är svårt att lära sig så får du glädje av det en dag."
"Anthea, jag läser med glädje boken som du gömde i min väska."
"'Pelle Pilots flygarbravader'. Alla andra köar för att få låna den."
"Robert, Sopwithen är lite knepig i luften, men hon är jättefin."
"Jag önskar jag kunde flyga hem och få träffa er. Hoppas på snart."
"Och, Cyril, det är svåra tider, men jag vet att jag kan räkna med dig."
"Vad som än händer så måste ni hjälpa varandra."
"Ge Lammet en stor puss från mig."
"Jag måste försöka sova, för jag flyger gryningspatrull."
"Kramar och pussar."
"Pappa."
Läs det igen, Cyril.
Martha? En oväntad gäst...som kom nyss.
En förflugen besökare. Jag visste inget om det här.
Professor Kalle Kyckling från universitetet i Äggsford.
Jag gick på Äggsford. Jag minns ingen kyckling.
Förlaget vill ge alla ett kramdjur för varje bok som folk köper.
Ett kramdjur för varje bok? Löjlig idé. Det blir aldrig populärt.
En kyckling...
I dag är det en ny dag, en ny början.
Ska vi önska oss nåt nytt? Glöm det.
Cyril och jag har bestämt att vi nu lämnar sandtrollet ifred.
Jag har ritat en ny teckning. Tänk på alla önskningar vi missar.
Inga fler önskningar. Det är slut. Lova mig, Robert, snälla.
Kör till, jag lovar.
Vad ska vi göra i stället? Bli vänner med Horace.
Varför? Han är ju så elak.
Utmärkt!
Vem där?
Hej, Horace. Jaså, är det ni?
Vi ville höra om du vill leka i dag. Så ni kan leka kurragömma och sticka?
Förlåt för det.
Vad säger du? Vi kan packa en utflyktskorg och gå till stranden.
Jag önskar att jag kunde. Det gör jag verkligen.
Men jag gillar er inte.
Vi vill bli dina vänner. Jag behöver inga vänner.
Men jag behöver försökspersoner till mina experiment.
Lägg ner det. Tvinga mig.
Horace, lägg ner dem.
Tror du att han är vår vän nu? Jag vet inte.
Jag ska tvinga er hemlighet ur er!
Vad händer här då? Jag leker med de andra barnen.
Så bra. Duktigt, Horace. Gå då.
Upp här, fort!
Vi klarade oss. Jaså, det tror du?
Avslöjar ni inte er lilla hemlighet, så släpper jag inte ut er.
Vi är fast. Nej, det kan vi inte vara.
Undrar vad som hände med Robert.
Jag behöver en längre nål.
Jag kanske har nånting. Vad tror du om den här?
Här. Bra.
Jösses! Jag har vingar!
De är så mjuka. Och så vita.
Den lille...
Han måste ha önskat det. Han är sjövild. Vad säger jag till mamma?
Se på er!
Cyril!
Du gjorde det igen. Vad i hela friden tänkte du på?
Jag flyger till Frankrike, till pappa.
Han kan ju inte flyga till oss, men vi kan flyga till honom. Kom!
Robert, nej!
Häråt! Ni kan inte ta mig!
Anthea, vänta på mig!
Kom nu, Jane.
Robert!
Helt fantastiskt.
Vi måste ikapp Robert.
Titta!
Där är en till! Den är ju enorm! Vad gör vi?
Vi måste härifrån, fort! Kom inte hit!
Kom nu, vi fortsätter!
Cyril, vänta på mig! Vänta!
Helt i strid mot min natur har jag beslutat att släppa ut...er.
Barn?
Var är ni, barn?
Har du sett dina kusiner? Nej.
Den enda rationella slutsatsen är att de flög ut genom fönstret.
Vi kunde ju ha dött! Jag ska till pappa.
Det är för farligt. Och för sent. Vi måste tillbaka nu!
Jag störtar! Nej då. Fortsätt fla xa!
Äntligen. Kom in med er. Varsågod, Robert. Varsågoda.
Som ni ser ut. Ni är lortiga.
Jag landade i morbrors rosor. Han kommer att bli jättearg.
Kom här, barn.
Jag är säker på att allt blir bra. Vi måste hoppas, vi måste tro...
Mamma!
Fick du vårt brev? Ja, vännen.
Nåt har hänt. Det är er pappa.
Är han här? Nej.
Hans plan sköts ner bakom fiendens linjer för flera dar sen.
Han saknas. Nej...det är inte sant.
Jag la den ju här!
Den är borta! Vad då?
Kompassen. Den låg i min låda. Den dyker upp igen.
Du ska inte oroa dig. Pappa mår bra.
Han är inte borta. Han är nog på ett hemligt uppdrag bakom fiendens linjer.
Du får lov att vara ledsen. Jag är inte ledsen. Jag måste gå nu.
Vi måste hjälpa pappa. Jag vet att du vill hjälpa till.
Men vi måste vänta på nyheter. Jag är säker på...
Vänta?! Robert, jag...
Snälla, var här. Snälla sandtrollet, var här.
Varför har du väckt mig?
Jag har förlorat nåt. Har du det? Nåt värdefullt?
Och jag ska hjälpa dig hitta det? Med en önskning.
Jag önskar... Stopp! Du har fått dagens önskning.
Jag gav er alla vingar. Det är inte så lätt att ordna. Vingar är svårt.
Du borde visa lite tacksamhet. Jag är tacksam.
Men, sandtrollet, jag behöver den här önskningen.
Kör i vind då. Jag uppfyller din önskning, men först i gryningen.
Men sen då? Önskningen varar bara till solnedgången.
Kanske inte den här önskningen. Det vet du att den gör.
Varför ha önskningar som inte varar? Magin avtar. Det är dess natur.
Den kan visa dig vägen, men till slut hänger det på en själv.
När åren går kommer dina magiska ögonblick att bli färre och färre.
Och innan du vet ordet av har du också glömt allt.
Glömt allt det här. Glömt mig.
Och magin är då borta.
Jag glömmer aldrig det här.
Vi får se.
Gå nu hem till din säng och låt mig gå till min.
Du går inte. Har du blivit till sten?
Tror du han ser upp på samma himmel?
Det tror jag, om han inte har förts bort till en annan galax.
Vilket han säkert inte har. Väldigt knepigt, galaxer är svåra.
Kan du flytta på dig lite?
Vad gör du? Upp nu!
Det blir fortare morgon om jag sover hos dig i natt.
Nej, morgonen kommer med exakt samma fart var man än är...
God natt. Gud nåde dig om du snarkar.
Otroligt.
Jag hoppas att du uppskattar det.
Det är morgon, sandtrollet. Nu kan jag önska.
Sandtrollet?
Sandtrollet! Sandtrollet!
Jag visste det! Klart det var du.
Du kom lagom till dissekeringen.
Hur hittade du sandtrollet? Jag följde efter dig i går.
Jag undrade varför jag inte fick gå in dit, men nu vet jag.
Jag vet inte om ditt sandtroll är ett skaldjur eller en lungfisk...
Låt Den vara.
Den måste uppfylla min önskning. Vad yrar du om?
Jag är ett sandtroll! Namnet borde säga lite grann.
Den kan tala. Ja, du ska höra mig sjunga.
Kalla det en liten försäkring.
Av Kalle Kyckling...
Te? Ja tack.
Jag stör väl inte? Nej, nej.
Detta är min ärade kollega professor Kalle Kyckling. Han är ä.g.g. dr.
Det händer inte mycket bakom näbben.
Jag undrar var önskningarna kommer ifrån. Är det en körtel?
Kanske är det nåt med hans hjärna.
Jag kanske ska skära upp den. Nej!
Jag känner igen dig, Horace. Du är inte som andra barn.
Du är mer som en galen unge som experimenterar med saker i källaren.
Det är ju du. Det är dags.
Om du skär upp den kan den inte uppfylla din önskning.
Föreslår du att jag inte ska utföra min dissekering?
Jag stöder idén. Vi röstar om det.
Alla som röstar för att inte skära upp undertecknad säger ja. Ja!
Om du vill veta var önskningarna kommer ifrån, önska dig nåt.
Vad skulle kunna gå snett? Överraskande bra tänkt.
Sen kan vi studera önskningen under strikta laboratorieförhållanden.
Men vad ska jag önska mig?
Vilken fin monstersamling du har. Och med dig är den nu komplett.
Åh nej. Jag är en väldigt fin trofé, men du saknar ett viktigt odjur.
Fint ägg. Tyrannosaurus, om jag inte misstar mig.
Önska bara en liten sak.
Seså, Horace. Du vill det ju. Okej.
Jag önskar att ägget kläcks.
Urdåligt!
Du litar inte på sandtrollet, men vi måste önska för pappas skull.
Var har du varit? Hos sandtrollet.
Men han är inte där. Vad pratar du om?
Du har redan varit hos Den, va? Du slösade bort önskningen.
Jag gjorde det för pappa. Men Horace följde efter mig.
Jag var tvungen, för ni bryr er inte!
Jag bryr mig visst. Vi bryr oss alla.
Du skulle tvunget förstöra allt som vanligt. Du bryr dig inte!
Strunta i honom. Det är det han vill. Du har förstört allt.
Gå inte, snälla.
Det är inte för sent.
Jag har försökt säga det. Den är nere i källaren.
Nu så, Horace. Jag lovade dig en dinosaurie...
...och du ska få det du förtjänar.
Det här är Gerald.
Han dreglar lite, för han är bara två.
Kom in, barn!
Det är ingen fara. Han är bara intresserad av Horace.
Det här är ett exempel på det vi i önskebranschen kallar
"en dålig önskning". Urdålig. Till och med sämre än de dåliga.
Sandtrollet, få önskningen att sluta.
Låt honom sluka honom. Pojken är en läckerbit.
Nu dör han.
Hör vad han kan.
Hörde du det hemska ljudet? Det var nog jag. Lite gaser.
Jag vet vad vi gör.
Musik blidkar odjuret. Jag läste det i en av dina böcker.
Jag tar tillbaka allt. Hon spelar jättefint.
Jag tar tillbaka att jag tog tillbaka.
Säg åt henne att sluta! Det blir min död!
Det räcker, jag är helt yr. Jag hyperventilerar.
Tack och lov att det är över.
Vad är det med honom? Vi måste få honom till mamma.
Jag går med. Anthea, du gör önskningen.
Sandtrollet! Är det du, mamma?
Ska du fixa mina naglar? Fila bara lite grann.
Han är ju helt snurrig. Vi måste fort få honom till stranden.
Jag vet hur vi räddar pappa. En önskning räcker inte. Lita på mig.
Efter allt du har utsatt oss för? Alla önskningar har handlat om dig.
Inte nu längre.
Okej. Ni sticker ner till stranden. Jag tar med Horace till mamma.
Är ni de tre vise aporna? Jag är kapten Sprättgök.
Vänta.
Du har rätt. Jag har ödslat önskningarna.
Du hjälper pappa, så tar jag Horace. Se till att pappa får sin kompass.
Så att han hittar till oss. Kom nu, Horace.
Jag håller dig, sandtrollet.
Du är min favorit i hela skaran.
Jag håller dig också. Du är också min favorit i skaran.
Och du är jättelång.
Få mig att rapa.
Försiktigt. Lugnt och fint.
Det var gräsligt.
Det var bättre. Borta bra, men skalet är bäst.
Orkar du uppfylla vår önskning nu? Jag beklagar.
Er kusin har använt dagens önskning, så ni får vänta till i morgon.
Vilket råkar vara min födelsedag. Jag fyller faktiskt 22.
I morgon kan det vara för sent. Jaså?
Men jag har kanske nåt här nere som hjälper er.
Det här är den stora önskeboken. Det borde hjälpa.
"Anpassade, avskyvärda, avslutade, avmystifierade önskningar"...
"Avbrutna önskningar." Där! Det ser lovande ut.
Appendix C, paragraf 7:
"Det är ytterst olämpligt att återupp rätta full önskegivarstatus"
"så framt alla parter är vid sina sinnens fulla bruk". Där ser ni.
Vad exakt ser vi?
Att ni inte har fått en hel dags önskning avtalsmässigt sett.
Därför har ni lite önskerester kvar att ta till.
Tack!
Det är bäst att ni skyndar er.
Okej, sandtrollet...
Vi önskar att vår pappa kommer hem oskadd. Och det är allt.
Om ni är säkra på att det är det ni vill...
Ni håller hand. Fin detalj.
Vad är det? Där!
Jag tror att det är pappa!
Kom fort! Kom, Anthea!
Pappa!
Vi trodde att du var borta!
Vad händer här? Hur kom jag hit?
Sandtrollet uppfyllde vår önskning. Har hon läst en av dina böcker?
Var är Robert?
Han är chockad, men han repar sig. Det var rätt att ta med honom hit.
Vad har hänt?
Vänta tills er mamma får höra det.
Hon vet inget om vår strand.
Det är lugnt. Vi överraskar henne och Robert sen.
Det blir inget "sen".
Vi har ont om tid. Bara tills solen går ner.
Jag vill att önskningen blir evig. Snälla pappa, jag vill att du stannar.
Det var Roberts idé.
Pappa!
Hur mår han? Martha satt hos honom hela natten.
Jag vet inte vad som felar honom. Han mumlar om monster och sandtroll.
Du kanske också ska vila dig.
Vi ser efter Horace.
Ja, jag är rätt trött.
Mamma, pappa har det bra. Det vet jag.
Horace, kan du höra mig?
Horace! Han är vaken nu.
Drick lite. Vad är det?
Medicin. Jag gjorde den själv.
Kanske inte, Jane. Vi måste prata.
Ja. Om dinosaurien och önskningen och Den.
Det var verkligt och ingen dröm. Och vi måste hålla det hemligt.
Världen måste få veta det. Världen behöver inte få veta.
Vi kan skriva en hemlig rapport, gömma den och förneka allt.
Eller så håller vi det för oss själva.
Jag har aldrig haft nån hemlighet att dela med nån förut.
Nu har du oss.
Tillåt mig, kära du.
Ett bekant ansikte. Kraftig karl.
Herr Bialli. Slaktare. Bagare. Plåtslagare.
Jag hörde om det. Stackars barn. Lite glass kanske gör dem glada.
Det var verkligen snällt. Här har ni, en var.
Det ska vara säkert att åka till London nu.
En zeppelinarflotta hade vänt igen. Piloten sa att han såg änglar.
Så det är dags att åka hem.
Är du där?
Släck ljuset! Vet ni inte att det är krig?
Han har varit hos frisören!
Jaha, så det är ni igen?
Vad gör han här? Förlåt att jag försökte stycka dig.
Äsch, tänk inte på det. Det var kul. Du är förlåten.
Ni kom väl för att önska i dag. Nej, det vill vi inte.
Inte? Jag har aldrig hört på maken.
Bara en pytteliten miniönskning? Vi har beslutat att inte önska mer.
Det kan vara det klokaste som jag har hört på 8311 år.
Vi ska åka hem. Hem? Det roliga har nyss börjat.
Jag gjorde det här till dig. Ett födelsedagskort.
Hur visste du det? Du sa det.
Jag får inte många kort nuförtiden.
Efter ens 6 523:e födelsedag slutar man räkna.
Du ser inte så gammal ut. Nej, jag dricker mycket fuktkräm.
Ingen födelsedag utan present. Brunt papper! Tjusigt!
Du måste packa upp den. Ja, det visste jag.
Han heter Brian. Han ska hålla dig sällskap.
Och nu till det bästa... Hejsan, Brian.
Han är inte vidare pratsam.
Det brinner. Du ska blåsa ut dem.
Och önska dig nåt. Självklart.
Det var den bästa födelsedag som jag nånsin varit med om.
Det är dags att gå.
Utom när jag fyllde 15 och fick en jak.
Jag hade gärna hjälpt er städa, men jag har ett kasst ben.
Jag ska sakna dig, sandtrollet. Och jag ska sakna dig, barn.
Ni sticker väl inte för att aldrig komma tillbaka? Allihopa?
Följ med. Cyril och jag fyller vårt rum med sand åt dig.
Hade du gjort det för mig? Det var snällt av dig, barn, men...
Jag förstår. Hej då, barn.
Sandtrollet, när du blåste ut ljusen, vad önskade du dig?
Skulle jag önska? Nu skojar du väl. Hej då.
Hej då, sandtrollet!
Hej då, sandtrollet.
Den startar inte. Det kan vara vatten i förgasaren.
Eller en smörgås. Jag såg smulor vid veven.
Men lugn bara. Jag har en bok här nånstans.
Jag har skrivit den själv. Eller har jag ätit den? Smörgåsen, inte boken.
Även om jag har slukat många böcker genom åren. Det här hjälper inte, va?
Betyder att vi stannar? Jag vill bara åka hem.
Jag är säker på att er morbror får igång bilen. Under tiden
får ni nog ställa er bakom nåt brandsäkert.
Jag vet, vi leker en lek. Kurragömma? Jag har övat mycket.
Då så, Horace. Kurragömma får det bli.
Jag räknar. 1, 2, 3, 4
5, 6, 7
-8, 9 , 10 , 11-
-12, 13, 14, 15-
16, 17, 18, 19...
20.
Pappa.
Pappa!
Tack.
Kära sandtrollet, jag har tänkt på det du sa till mig den kvällen.
Att magin avtar för att folk glömmer.
Du ska veta att jag inte glömmer.
Jag glömmer inte i morgon eller nästa månad eller nästa år.
Och en dag när jag har blivit stor och har egna barn
ska jag berätta en historia för dem. En fantastisk historia
om en sommar, en hemlig strand, önskningar
och guldmynt och magiska vingar och fem barn och sandtrollet.
Oroa er inte, vi får se dem igen.
I episod 2, som heter "Sandtrollet och fem barn".
"Sandtrollet kommer tillbaka." Undertitel: "Nu med racerbåt".
Fixar jag till överdelen kan jag bygga om skalet till en racerbåt.
Det är min elektriska tandborste.
Hej, Brian. Du ser väldigt bekant ut. Har vi träffats förut?
Kom in, kom hit med dig. Sätt dig här, Brian.
Sätt dig, Brian. Du kan inte böja dig på mitten.
Gillar du fisk? Det simmar många fiskar här om ungefär två timmar.
Ja, det här är mitt hus och...
Brian, gör inte så där. Det här är en barnfilm.
Det här är köket. Jag ska slå in den här väggen.
Ditt sovrum har vi här inne.
Önskosaurusmuggar kan köpas i foajén på alla välsorterade biografer. Tack.